North by Northwest
Original DVD Rip provided by MadManCluj@yahoo.com
"Dacă poți crede că un Trendex mare înseamnă o creștere a vânzărilor..."
- Dle Thornhill? - Noapte bună.
- Salutări sotiei. - Nu ne vorbim.
"Recomandarea mea e aceeași.
"Răspândește veștile bune în cele mai mici colturi.
"Lasă opoziția să creadă că ei au audiență mare, iar noi ne plângem la bancă.
"Săptămâna viitoare ne întâlnim la Colony să luăm masa.
"Aștept vești, Sam. Toate cele bune, etc."
Vino cu mine la Plaza.
- Nu mi-am luat haina. - Folosește-ți sângele cald. Vino!
- Următorul? - Gretchen Sabinson.
Da.
Trimite-i bomboane de la Blum's. 10 dolari. Știi de care.
Să fie toate învelite în hârtie aurită. O să creadă că mănâncă bani.
Spune-i: "Draga mea, număr zilele, orele..."
- Asta ați scris și data trecută. - Da?
Scrie: "Ceva pentru gura ta dulce și celelalte părți la fel de dulci."
Știu.
Luăm un taxi?
- Două străzi? - E târziu și am obosit.
Asta e problema ta, Maggie. Nu mănânci cum trebuie.
Taxi!
Am o femeie bolnavă aici. Nu te deranjează, nu?
Multumesc mult.
Nu aveți pentru ce.
Prima oprire, Plaza. Nu te supăra!
Bietul om.
L-am făcut fericit. L-am făcut să se simtă ca bunul samaritean.
Știa că minți.
În lumea publicității nu există minciună.
Exită doar "promovare exagerată". Ar fi trebuit să știi asta.
Par gras?
Ce?
Mă simt gras.
Pune un bilet pe biroul meu dimineață: "Ești slab."
Oprește pe strada 59.
Bine.
Când te întorci, sun-o pe mama.
Adu-i aminte că avem bilete la teatru diseară.
Cina la restaurantul 21, la 7:00.
O să beau două martini la Oak Bar, așa ca să nu-mi mai miroasă gura.
- Nu face asta. - Ba da. Ca un câine de vânătoare.
Bigelow e prima întâlnire mâine, la 10:30. Repetiția Skin Glow, la prânz.
Apoi prânzul cu Falcon și soția lui.
- Unde? - La Larry and Arnold's, la 1:00.
- Vii și tu mai târziu? - În nici un caz.
Șofer, du-o pe doamna unde-i e locul.
- Bine. - Ăștia sunt de ajuns.
- Nu uita s-o suni pe mama. - N-o să uit.
- Noapte bună, dle Thornhill. - Noapte bună.
Stai, Maggie! Nu poți s-o suni. E la doamna...
Bună seara, dle Thornhill.
ÎI caut pe dl Weltner și alți doi domni.
Da, dle. Pe aici!
Herman.
- Salut, Roger. - Am întârziat puțin.
Roger Thornhill. Fanning Nelson.
- Am început mai devreme. - N-o să dureze mult.
Spuneam că ești mai încet la început, dar nu e nimeni mai rapid.
Ce e? Ești agitat.
L-am spus secretarei s-o sune pe mama și mi-am dat seama că n-o s-o găsească.
De ce?
Joacă bridge la o prietenă.
- Secretara? - Nu, mama.
Dl Kaplan?
E un apartament nou, proaspăt zugrăvit, fără telefon.
Ar trebui să-i trimit o telegramă.
Dl George Kaplan?
Băiete!
Kaplan.
Vreau să trimit o telegramă.
O trimiți tu, dacă ți-o scriu?
N-am voie să fac asta, dar, dacă mă urmați...
- Mă scuzati? - Du-te!
- Pe acolo, domnule. - Multumesc.
Vă multumesc.
Ce înseamnă asta?
Mașina așteaptă afară. Mergi între noi și nu spui nimic.
- Ce tot spui? - Să mergem!
Unde? Cine...
Cine sunteti?
Doar niște comisionari, care au arme la ei.
A lui e îndreptată spre inima ta. Te rog, nu face vreo gafă.
E o glumă, cumva?
Da, e o glumă. O să râdem în mașină.
Hai!
E ridicol.
Nu-mi spuneți unde mergem. Vreau să fie o surpriză.
Mi-am lăsat niște prieteni la Oak Bar.
O să mă creadă nepoliticos.
Putem să ne oprim la o farmacie o clipă...
ca să le explic că am fost răpit?
Asta se întâmplă, nu?
E încuiată.
Cine e Townsend?
Serios?
Interesant.
- Unde e? - Sus, se îmbracă.
- Spune-i că am venit. - Așteptăm oaspeții la cină.
Lasă asta. Spune-i: "Kaplan."
Apropo, ce avem la desert?
- E cineva în bibliotecă? - Nu.
Pe aici.
O să aștepți aici.
Nu te grăbi. Mai citesc și eu ceva.
Bună seara.
Mă așteptam să fii altfel. Ești mai înalt...
puțin mai elegant decât ceilalți.
Mă bucur că sunteți mulțumit, dle Townsend.
Dar la fel de previzibil, ca și ei.
Ce naiba înseamnă asta? De ce am fost adus aici?
Trebuie să ne jucăm?
Nu mă deranjează o mică răpire, dar am bilete la teatru, diseară.
Era o piesă pe care țineam s-o văd.
Nu sunt rezonabil, când e vorba de asta.
Cu experiența dv. În domeniu, faceti din camera asta un teatru.
Leonard, l-ai cunoscut pe distinsul nostru oaspete?
E elegant, nu-i așa?
Secretarul meu vă admiră mult metodele, dle Kaplan.
Subtilitatea, deși eronată...
Stați puțin.
Mi-ați spus "Kaplan"?
Știu că aveți multe nume, dar pot accepta alegerea actuală.
Alegerea actuală?
Mă numesc Roger Thornhill. N-am mai avut alt nume.
Desigur.
Prietenii dv. Și-au greșit omul când m-au adus aici cu mașina.
Luați loc, dle Kaplan.
V-am spus că nu sunt Kaplan, oricine ar fi el.
- Mă scuzati. - Da?
Au sosit oaspeții.
Ocupă-te de ei. Vin și eu în câteva minute.
Trecem la afaceri?
Sunt pentru.
Aș vrea să-mi spui ce știi despre aranjamentele noastre...
și cum ai descoperit informațiile.
- N-o să faci asta pe degeaba. - Sigur că nu.
Nu înțelege greșit.
Nu mă aștept să îmi urmezi sugestia...
dar îți pot oferi șansa să supraviețuiești acestei seri.
Ce vrei să spui?
Fă-mi o surpriză și spune da, dle Kaplan.
V-am spus...
Știm ce vrei să faci.
Și eu știu. Voiam să mă duc la teatrul Winter Garden, din New York.
Și ar fi bine să plec.
Townsend, faci o greșeală gravă.
Așa n-o să avem un final fericit, dle Kaplan.
Nu sunt Kaplan!
Mai gândește-te!
Știm cine e omul tău din Pittsburgh, de când s-a sinucis Jason.
Care om? Nici n-am fost în Pittsburgh.
Pe 16 iunie, te-ai cazat la hotel Sherwyn, în Pittsburgh...
sub numele George Kaplan, din Berkley, California.
După o săptămână, te-ai cazat la hotel Benjamin Franklin...
din Philadelphia, drept George Kaplan din Pittsburgh.
Pe 11 august ai stat la Statler, în Boston.
Pe 29 august, George Kaplan din Boston s-a cazat la Whittier, în Detroit.
Acum stai în camera 796...
la hotel Plaza din New York, sub numele George Kaplan din Detroit.
Peste două zile vei fi la Ambassador East, în Chicago.
Apoi la Sheraton-Johnson, în Rapid City, Dakota de Sud.
Nu eu!
N-are sens să ne mai minti...
cum nici noi nu te mintim.
Probabil că n-are rost să vă arăt actele...
carnetul de conducere?
V-au făcut unele foarte bune.
E târziu. Am oaspeți.
Vrei să cooperezi cu noi? Aș vrea un simplu da sau nu.
Un simplu nu.
Pe motivul că nu știu despre ce vorbiți.
Dă-i ceva de băut dlui Kaplan, Leonard.
Călătorie plăcută, dle.
Scotch? Whisky?
Coniac? Vodcă?
Nimic. Vreau să mă întorc repede în oraș.
Asta s-a aranjat.
Dar mai întâi, un păhărel.
Coniac!
Bea-l tu. Eu am avut parte de suficientă agitație.
Va fi mai ușor dacă-l beți singur. Altfel, o să insistăm.
Noroc!
Nu vă faceți griji, iau autobuzul.
Multumesc că m-ati adus.
Examinează-l pentru conducere sub influenta alcoolului.
Serios?
Au încercat să mă omoare.
Nu vrea să mă asculte.
Într-o casă mare. Au încercat să mă omoare.
- Bine. Să mergem înăuntru. - Nu vreau înăuntru!
Să cheme cineva poliția.
Hai, vino!
Bine.
Stai jos.
Nu vreau să stau jos.
E în regulă. Vezi?
Îi prindem noi. O să-i acuzăm de răpire și violență.
Atac armat, cu coniac și o mașină sport.
Îi prindem.
O să-ți revii, după un somn bun. Ți-am aranjat o celulă drăguță.
Nu vreau o celulă, vreau un polițist.
Mașina e furată.
E a dnei Babson, de pe strada Twining.
Vreau să sun pe cineva. Unde e telefonul?
Ai voie să dai un telefon.
Aici.
Multumesc.
Ar fi bine să-ti suni avocatul.
Butterfield 8-1-0-9-8.
Ce sunt eu, centralistă?
Butterfield 8-1-0-9-8.
O clipă, vă rog.
- Poftim! - Multumesc.
Alo, mamă?
Mamă, e fiul tău, Roger Thornhill.
Stai puțin, o să aflu.
Unde sunt?
La poliția din Glen Cove.
Nu, mamă, n-am băut.
Nu, doi bărbați mi-au turnat o sticlă de coniac pe gât.
Nu mi-au dat nimic cu care s-o sting.
Să mergem!
- Stai, încă n-am terminat. - Ba da, vino!
Mamă, trebuie să închid.
Sună-mi avocatul și scoateți-mă pe cauțiune.
Spune-i să vină mâine dimineață.
Mâine dimineață, zice el.
Nu știu, îl întreb.
Vrea să știe cine spune asta.
Sergent Emil Klinger.
Sergent Emil...
Emil?
Sergent Emil Klinger.
Nu, nici mie nu-mi vine să cred.
N-am nimic, mamă. Noapte bună.
Era mama.
Haide!
Omul tău, doctore.
Cum te cheamă?
Roger Thornhill.
Scoate limba și spune "ah".
Dă-te înapoi!
Ai băut?
Sunt beat, doctore.
Ce ai băut?
Coniac. Știi, doi tipi...
- Cât crezi că ai băut? - Poftim?
- Cât crezi că ai băut? - Cam atâta.
Dle Thornhill, eu zic că ești sub influența alcoolului.
Nu e nici o îndoială.
Am să-ți cer permisiunea să-ți iau sânge.
Dezgustător!
"Poți refuza analiza sângelui...
"dar, dacă faci asta, ți se suspendă carnetul."
În acel moment, dl Thornhill a reușit să fugă...
de posibilii asasini, iar când ei l-au urmărit...
el, evident, a trebuit să conducă atât cât a putut de bine, în acele condiții.
De când vă cunoașteți clientul?
De șapte ani.
E un om cumsecade?
Absolut.
Mamă!
Credeți că povestea asta e adevărată?
Adevărată!
Da, onorată instanță. Dacă așa spune clientul meu că a fost...
sunt sigur că așa a fost.
Exact!
Vreau ca acest caz să fie preluat de poliție, spre investigare.
Sună-i și spune-le să vină aici imediat.
Da, onorată instanță.
Dle avocat, voi da un verdict mâine, la ora 19:30.
Vreau ca dv. Și acuzatul să fiți aici, gata de proces.
Între timp, poliția va determina dacă povestea asta are bază reală.
"Bază reală"? Nici dacă eram adus mort nu m-ati fi crezut...
Stai puțin!
Până la urmă, de ce aș inventa o asemenea poveste?
Tocmai asta vrem să aflăm, dle Thornhill.
Mă tii minte?
- Da, domnule. - Bine.
- Dl Townsend e acasă? - Nu, astăzi nu se mai întoarce.
Dna Townsend?
- Cine să-i spun că o caută? - Politia.
Intrați, vă rog.
Pe aici.
Asta e camera.
O chem pe doamna.
Așa să faci.
Pe canapeaua asta m-au imobilizat.
Au vărsat coniac peste tot. O să vă arăt petele.
Probabil că le-a curătat cineva.
Aici tin băutura.
Whisky, gin, vodcă...
Și coniac.
Îmi amintesc când se găsea la sticlă.
Dragul meu, ne-am făcut griji pentru tine.
Ai ajuns acasă întreg?
Sigur că da.
Stai să te privesc. Ai ochii roșii, ca noi toți, de altfel.
A fost o petrecere plictisitoare. N-ai pierdut nimic.
Vreau să știți că pe femeia asta am cunoscut-o aseară.
Dnă Townsend, sunt cpt. Junket, de la poliția din Nassau.
El e lt. Harding.
Nu cumva ai probleme, Roger?
- Nu-mi mai spune Roger! - Dacă are probleme?
Dl Thornhill a fost arestat aseară pentru că era beat la volan...
Într-o mașină furată.
Furată!
A dnei Babson, de pe strada Twining.
Roger, spuneai că o să chemi un taxi.
Ai împrumutat Mercedes-ul Laurei?
Nu, nu l-am împrumutat!
Dl Thornhill ne-a spus că a fost adus aici împotriva voinței sale aseară...
și a fost forțat să bea de prietenii soțului dv., după care a fost urcat în mașină.
Știți ceva despre asta?
Roger era un pic beat când a venit cu taxiul, ca să luăm cina.
Minte!
Mi-e teamă că a forțat nota, pe măsură ce timpul trecea.
În cele din urmă, ne-a spus că se duce acasă, să doarmă.
Știam eu că trebuie să servesc cina mai devreme.
Ce spectacol!
Dnă Townsend, numele George Kaplan vă sună cunoscut?
George Kaplan?
- Nu. - Nici nu mă așteptam.
Unde e soțul ei? El trebuie interogat.
Îl putem găsi undeva?
Da, la Națiunile Unite.
Se adresează Adunării Generale în după-amiaza asta.
Bine. Se adresează Adunării Generale.
- Scuze pentru deranj. - Nici o problemă.
Stați puțin!
Vreți să discutați cu soțul meu, căpitane?
Nu, dnă Townsend, nu e nevoie.
Adică n-o să mai faceti nimic?
Plătește cei doi dolari!
La revedere.
- Nu înțeleg de ce m-ai luat și pe mine. - Ai un aer respectabil.
Nu fi sarcastic, Roger.
Am ajuns, dragă. Așază-te acolo.
Începem!
Alo, centrala!
Stă vreun George Kaplan aici?
Exact.
Este?
Camera 796.
Sunați, vă rog!
- Vezi? - Văd.
Sper că el va lămuri prostia asta. Mi-ai stricat toată ziua.
Nu v-a anuntat când se întoarce?
Serios?
Multumesc.
Ciudat. N-a răspuns la telefon de două zile.
Poate că s-a încuiat în baie.
Mamă, îmi faci un serviciu?
La-ți figura aia nevinovată, du-te la recepție și cere cheia de la 796.
Nu pot face una ca asta!
- 10 dolari. - Nici pentru toți banii din lume.
- 50 de dolari. - Ești îngrozitor!
Furi mașini, conduci beat, lovești un polițist, minți judecătorul...
iar acum intri prin efracție.
- Într-un hotel. E o diferentă. - De la 5 la 10 ani.
O clipă, vă rog.
Vreți să vă schimb așternuturile?
Da, dar nu acum.
V-am întrebat pentru că nu pare să fi dormit nimeni în pat...
și nu știam dacă să schimb cearșafurile.
Îți mulțumesc pentru interes.
Hai!
Părea să creadă că sunt Kaplan.
Oare semăn cu Kaplan?
- Uite cine e aici. - Cine? Unde?
Prietenul nostru care vorbește Adunării Generale după-amiază.
Roger, ar fi bine să plecăm.
Nu te speria.
- Nu mă sperii, dar întârzii la bridge. - O să pierzi mai puțin decât de obicei.
Noutăți, Kaplan are mătreață.
În cazul ăsta, trebuie să plecăm.
Prea târziu.
- M-ați chemat, dle? - Da, intră o clipă.
- Cum te cheamă? - Elsie, dle.
- Știi cine sunt? - Sunteți dl Kaplan.
Când m-ai văzut prima oară?
La ușă.
Pe hol, acum câteva minute. Nu vă amintiti?
Atunci m-ai văzut prima oară?
Ce să fac, dacă nu sunteți niciodată aici?
Atunci de unde știi că sunt dl Kaplan?
- Ce? - De unde știi că sunt dl Kaplan?
Sigur că sunteți.
E camera 796, nu?
Sunteți domnul din camera 796, nu?
Bine, Elsie, mulțumesc.
- Asta e tot? - Da, deocamdată.
Valetul.
Da, intră!
- Să îl pun în dulap, dle Kaplan? - Da, te rog.
Spune-mi...
Când ti-am dat costumul ăsta?
Aseară, pe la ora 6:00.
- Ți l-am dat eu personal? - Personal?
Nu, ați sunat și mi-ați descris costumul.
Spuneați că îl găsesc în dulap, ca întotdeauna.
- S-a întâmplat ceva? - Nu, dar eram curios.
- Poftim. Multumesc. - Multumesc.
Mi-a părut bine, dle Kaplan.
Nu e ciudat de tot?
Încep să cred că nimeni din hotel nu l-a văzut pe Kaplan.
Poate că își face costumele la croitori invizibili.
Stai să văd ceva.
Nu cred că te avantajează.
Așa e mult mai bine.
Evident, m-au confundat cu cineva mult mai scund.
- Răspund? - În nici un caz.
Tine asta.
Mă bucur că te găsesc în cameră, dle Kaplan.
Cine e?
Ne-am întâlnit aseară, dar nu-mi mai recunoști vocea.
Ar trebui să fiu jignit.
Da, știu cine ești, iar eu nu sunt dl Kaplan.
Sigur că nu. Răspunzi la telefonul lui, stai în camera lui de hotel...
și totuși nu ești dl Kaplan.
Cu toate astea, ne bucurăm să te găsim în cameră.
Stai puțin...
Centrala?
Centrala, sunt dl Thorn... Kaplan, din camera 796.
De unde am fost sunat? Din oraș sau din hol?
- O clipă, să verific. - Grăbește-te!
Cine era?
Unul dintre cei care au încercat să mă ucidă.
Lar ne-am întors la asta?
- Ați fost sunat din hol, dle. - Da?
Probabil că vin încoace.
- Să plecăm! - Aș vrea să-i cunosc pe ucigași.
Domnilor, nu încercați să-mi ucideți fiul, nu?
Parterul. Aveți grijă!
Domnilor, vă rog! Mai întâi doamnele. Poftiti!
Așa e. Veniți! Bine.
Roger, ajungi acasă la cină?
- Încotro? - Nu știu. Pornește!
- Du-mă la Natiunile Unite. - Bine.
Clădirea Adunării Generale.
Bine.
- Sunt urmărit. Poti să faci ceva? - Da.
Fă-o!
- Pot să vă ajut cu ceva? - Da.
Unde îl găsesc pe dl Lester Townsend?
Dl Townsend de la UNIPO?
Aveți programare, dle?
Da, mă așteaptă.
Cum vă numiti?
- Cum mă numesc? - Da.
Kaplan. George Kaplan.
O clipă, vă rog.
Așteaptă-mă la colțul străzii 47.
Dacă dati asta unui secretare din holul public, ea o să-l cheme.
- Multumesc mult. - Cu plăcere, dle Kaplan.
Îl chemați pe dl Lester Townsend, vă rog?
Desigur, dle Kaplan.
Dl Townsend de la UNIPO.
Prezentati-vă la biroul de comunicare din Holul Public.
M-ati chemat?
- Dl Kaplan? - Da.
Îl căutați pe dl Townsend. Dumnealui e.
Ce mai faceți, dle Kaplan?
Nu e el dl Townsend.
Ba da.
Trebuie să fie o greșeală. Dl Lester Townsend?
Eu sunt. Cu ce vă pot ajuta?
Locuiti în Glen Cove?
Da. Suntem vecini?
Casa de cărămidă roșie, cu alee șerpuită, străjuită de pomi?
Exact.
Aseară ati fost acasă?
- În Glen Cove? - Da.
În ultima lună am stat în apartamentul din oraș.
Fac asta când suntem în sesiune.
Și dna Townsend?
Sotia mea a murit de multi ani.
Dle Kaplan, despre ce e vorba?
Cine sunt cei care locuiesc în casa dv.?
Cine? Casa e închisă.
Doar grădinarul și soția sa mai stau acolo.
Dle Kaplan, spuneți-mi cine sunteți și ce vreți.
Îl cunoașteți pe omul ăsta?
Uite!
Are un cutit! Atentie!
N-am nici o legătură cu asta.
- Chemați poliția! - Nu vă apropiați.
Înapoi!
AGENTIA DE INFORMATll A SUA
"Subiectul fotografiei a fost identificat drept Roger Thornhill...
"directorul unei agenții publicitare din Manhattan, deci numele George Kaplan...
"sub care s-a prezentat la Clădirea Adunării Generale...
"e fals.
"Un posibil motiv al crimei a fost sugerat de descoperirea...
"că dl Thornhill a compărut în fata tribunalului din Glen Cove...
"acuzat că a condus beat o mașină furată...
"și, în apărarea sa, a susținut că victima crimei, dl Townsend...
"a încercat să-l ucidă în seara precedentă."
Doamne!
Ce zici de asta?
Îl știe cineva pe Thornhill?
Eu nu.
N-am auzit de el.
Profesore?
Se pare că bietul fraier a fost confundat cu George Kaplan.
Cum să fie confundat cu George Kaplan, când acesta nu există?
Nu mă întreba cum, dar e clar că asta s-a întâmplat.
Oamenii lui Vandamm au încercat să-l elimine...
folosind casa lui Lester Townsend.
Fără să știe nimic, Townsend s-a trezit cu un cuțit în spate.
C'est la guerre.
E groaznic de trist. De ce-mi vine să râd?
Ce facem?
Să facem?
Cu dl Thornhill.
Nu facem nimic.
Nimic?
Exact, nimic.
Ne-am putea felicita pentru bafta avută.
Momeala inexistentă, George Kaplan, creată pentru a îndepărta bănuielile...
de la adevăratul agent, a devenit o momeală vie.
Da, profesore.
Cât credeti că va rămâne în viată?
Asta îl privește.
Ce vrea să spună dna Finley...
Știu ce vrea să spună.
Nu putem aștepta să vedem cine-l omoară.
Vandamm și ai lui sau poliția?
Cum putem să-l salvăm fără să ne punem agentul în pericol?
Nu suntem prea cruzi?
Nu, draga mea, nu suntem cruzi.
Nu l-am inventat pe omul inexistent și i-am dat numele de George Kaplan...
stabilindu-i un model de comportament...
și mutându-i bunurile dintr-o cameră de hotel în alta doar ca să ne distrăm.
L-am creat pe George Kaplan...
și ne-am chinuit să-l convingem pe Vandamm...
că e agentul nostru care-l urmărește dintr-un motiv foarte important.
Nimeni nu neagă asta.
Foarte bine, atunci.
Dacă am sugera cumva că nu există un agent pe nume George Kaplan...
dacă Vandamm și-ar da seama că urmărește o momeală, nu un agent...
atunci agentul nostru, care lucrează sub nasul lui Vandamm...
va fi imediat bănuit, dat de gol...
și asasinat.
Ca ceilalti doi dinaintea sa.
Adio, dle Thornhill, oriunde ai fi.
Trenul numărul 25...
20th Century Limited...
va pleca la ora 18:00, către Chicago...
Da, dragă. Știu.
Ascultă-mă, mamă. Am sunat la Plaza.
Kaplan a plecat și s-a mutat la Ambassador East, în Chicago.
De aceea...
Nu mă pot duce la poliție. Nu acum.
Ai văzut ziarele. Amprentele mele sunt pe cuțit.
Sunt hoț de mașini, șofer bețiv și criminal.
N-aș avea nici o șansă.
Trebuie să-l găsesc pe George Kaplan, care știe despre ce e vorba.
Nu, cu trenul. E mai sigur.
Pentru că n-am unde să mă ascund în avion, dacă sunt recunoscut.
Vrei să sar dintr-un avion în zbor?
Mulțumesc mult, mamă. La revedere!
VÂNĂTOAREA UCIGAȘULUI DE LA ONU
Vreau un compartiment de dormit în 20th Century.
Pleacă în cinci minute.
Știu. Vrei să te grăbești?
Cred că nu mai sunt bilete.
Nu mai sunt?
Puteți lua la cușetă.
Nu pot. La ce oră e următorul tren?
Abia la 10:00. Vă grăbiți?
Poți să suni, să vezi ce mai au?
Ați pățit ceva la ochi?
Da, sunt sensibili la întrebări. Vrei să suni?
Da, sigur.
Nu plecați!
E la ghișeul 15, la etaj. Grăbiți-vă!
Aveți noroc, dle.
- Biletul? - Îmi conduc niște prieteni.
Spuneți-mi cum îi cheamă.
Vino aici!
Scuze.
- Îmi cer scuze. - E vina mea.
Scuze.
A luat-o încolo. Cred că a coborât.
În vagoane!
- Multumesc. - Nici o problemă.
Șapte amenzi de parcare.
- Bună seara. O persoană? - Te rog!
Un cocteil înainte de cină?
- Da, te rog. Un Gibson. - Imediat.
Ne reintâlnim.
Da.
Îmi recomandati ceva?
Păstrăvul de pârâu. E puțin cam "păstrăviu", dar bun.
Îl iau.
"Păstrăv...
"de pârâu."
- Poftim. - Da, dle.
Știu. Îți par cunoscut.
Da.
Ai senzatia că m-ai mai văzut.
Am efectul ăsta asupra oamenilor. E ceva cu fata mea.
E o față drăguță.
- Crezi? - Dacă nu credeam, nu spuneam.
Ești genul acela.
Care gen?
Sinceră.
Nu tocmai.
Bine. Pentru că femeile sincere mă sperie.
De ce?
Mă simt dezavantajat în fața lor.
- Pentru că tu nu ești sincer cu ele? - Exact.
Ca în problema cu cele șapte amenzi de parcare?
În momentul în care cunosc o femeie atrăgătoare...
trebuie să mă prefac că nu vreau să fac dragoste cu ea.
De ce trebuie să-ti ascunzi dorinta?
Ar putea găsi ideea nepotrivită.
Sau poate că nu.
Cât noroc am avut că m-au așezat aici.
Norocul n-are nici o legătură.
Soarta?
L-am dat stewardului 5 dolari ca să te așeze aici, dacă apari.
Asta e o propunere?
Nu discut despre dragoste pe stomacul gol.
Deja ai mâncat.
Dar tu nu.
Nu crezi că e momentul să ne prezentăm?
Eu sunt Eve Kendall. Am 26 de ani, necăsătorită.
Acum știi totul.
Ce faci, în afară să duci bărbații la pieire în 20th Century Limited?
Sunt designer industrial.
Jack Phillips.
Manager de vânzări la Kingby Electronics.
Ba nu. Ești Roger Thornhill...
de pe Madison Avenue...
și ești dat în urmărire pe prima pagină a ziarelor din America.
Nu fi modest.
Nu te teme.
- N-o să spun nimic. - De ce?
Ți-am spus.
Ești drăguț.
Ăsta e singurul motiv?
O să fie o noapte lungă.
Așa e.
Nu-mi prea place cartea pe care am început-o.
Mă înțelegi?
Să mă gândesc.
Te înțeleg perfect.
Asta e marca mea. R.O.T.
Roger O. Thornhill. De la ce vine "O"?
De la nimic.
Te-aș invita în dormitorul meu, dacă aș avea.
Un compartiment?
Nimic, nici măcar bilet.
Mă joc de-a v-ați ascunselea de când am plecat din New York.
Cât de ciudat!
Nu-i așa?
N-am unde să dorm.
Eu am un compartiment mare numai al meu.
Nu mi se pare corect.
Compartimentul E.
Vagonul 3901.
Ce număr frumos!
E ușor de reținut.
3901.
Vezi?
N-am bagaje.
Și?
N-ai cumva o pijama în plus?
Tu ce crezi?
N-aș comanda desert, în locul tău.
Am înteles.
Nu la asta mă refeream.
Trenul are o oprire neprogramată.
Doi bărbați au coborât dintr-o mașină de poliție când am intrat în gară.
Nu zâmbeau.
Du-te și spune-le să se grăbească.
Răbdarea e o virtute.
Ca și respirația.
Stai liniștit.
Ai ulei de măsline?
Ulei de măsline?
Dacă e să fiu sardină, vreau să fiu în ulei de măsline.
Intră!
- Cine sunteti? - Politia statală.
Numele dv., vă rog!
Eve Kendall. S-a întâmplat ceva?
Ati luat masa cu un domn în vagonul restaurant.
Da.
Era un prieten?
Nu l-am mai văzut niciodată.
Acesta e domnul?
Da, așa cred. Nu e o poză prea bună.
E primită telegrafic. A sosit de la poliția din New York.
Politie?
E căutat pentru crimă.
Dumnezeule, nu!
Stewardul spunea că ați plecat împreună.
Poate că am plecat în aceeași clipă, dar nu împreună.
Despre ce ați discutat?
Despre ce?
Chelnerul spune că vă înțelegeați de minune cu Thornhill.
Așa îl cheamă? Thornhill?
Nu v-a spus?
Nu mi-a spus nimic.
Am pălăvrăgit despre mâncare...
despre călătoriile cu trenul și cu avionul.
Destul de inofensiv, având în vedere că fuge de poliție.
Pe cine a ucis?
Nu a spus unde se duce?
Nu.
Am bănuit că la Chicago.
Poate a coborât când ati urcat dv.?
Dacă-l mai vedeți, dră...
Kendall.
Ne anuntati?
Mă duc să mă culc și o să încui ușa. Mă îndoiesc că voi mai vedea pe cineva.
Dacă îl vedeți, noi suntem în vagonul de observații.
Mă simt mai bine, știind asta.
Noapte bună!
Mai respiri?
Grăbește-te sau adu-mi un tub de respirat.
Caut deschizătorul de conserve furat de la însotitor.
Salut!
Bună!
De ce ești atât de bună cu mine?
Să urc sus să-ți spun?
M-am gândit...
că nu ești în siguranță în Chicago, căutându-l pe George Kaplan ăsta...
despre care mi-ai spus.
O să te înhațe poliția de cum îți vede mutra.
Și e o mutră drăguță.
N-ar fi o idee mai bună să stai în camera mea de hotel...
în timp ce eu îl caut și îl aduc la tine?
Nu te pot lăsa să te implici. E prea periculos.
Sunt fată mare.
Da, peste tot.
E ridicol! Știi asta, nu?
Da.
Abia ne-am cunoscut.
Așa e.
De unde să știu că nu ești criminal?
Nu știi.
Poate că plănuiești și uciderea mea aici, în seara asta.
Îmi dai voie?
Te rog!
E mai bine decât să zbori, nu?
Ar trebui să ne oprim.
Imediat.
Trebuie să știu mai multe despre tine.
Ce ai mai putea ști?
Lucrezi în publicitate, asta e tot ce știu.
Așa e.
Trenul e cam instabil.
Cine nu e?
Ce altceva mai știi?
Ai gusturi la haine, la mâncare...
Și la femei. Îmi place aroma ta.
Ești priceput la vorbe.
Probabil că le poți pune să facă orice pentru tine.
Vinzi oamenilor lucruri de care n-au nevoie...
și faci necunoscutele să se îndrăgostească de tine.
Încep să cred că sunt plătit prea puțin.
Atentie!
- Nu curăța prin baie. - Bine, dnă.
Apropo, am găsit asta pe jos. E a ta?
Da, doamnă. Am căutat-o.
- Aștept afară. - Multumesc.
Multumesc.
Și eu vă mulțumesc. Noapte bună.
Noapte bună!
Leși, oriunde ai fi!
Însotitorul.
Am văzut.
Unde eram?
Aici.
A fost drăguț că a deschis patul.
E un singur pat.
E semn bun, nu crezi?
Minunat.
Știi ce înseamnă?
Ce? Spune-mi!
Înseamnă că o să dormi pe jos.
Un mesaj de la doamna din 3901.
Ce fac cu el dimineată? Eve
- la-o înainte. Te ajung eu. - Da, dnă.
Aveți ceva de raportat?
Da. Am dormit bine.
L-ai văzut pe cel pe care-l căutăm?
Dl Thornycroft?
Thornhill.
Nu, îmi pare foarte rău.
Mult noroc amândurora.
- Cum merge? - Mă pot prăbuși în orice clipă.
Încă nu. Mai avem o probă dificilă. Uite!
Sunt obișnuit să duc greutăți, dar ce ai în bagaje?
- Bile de bowling, normal. - Normal.
În care e costumul meu?
În cel mic de sub brațul tău drept.
Multumesc. Asta îi face bine costumului.
Dl Kaplan n-o să se supere pentru câteva cute.
Da, dacă mai e acolo. Cât e ceasul?
9:10.
9:10! Poate că a și plecat de la hotel.
Îl sun imediat ce ajungem în stație.
Multumesc. Mă descurc.
Un hamal într-o cabină telefonică? Trezește suspiciuni.
Bine. Știi ce să-i spui?
Vrei să vă vedeți imediat. E urgent. O problemă de viață și de moarte.
- Fără explicații. - Bine.
Cât îl sun, tu poți să te schimbi.
Unde propui să fac asta? Într-o vitrină de magazin?
Eu mă gândeam la toaleta bărbaților.
Chiar așa?
Ești cea mai isteață fată cu care mi-am petrecut o noapte în tren.
Cred că am scăpat.
Unde s-a dus?
- Pe unde a luat-o? - Unde s-a dus?
Nu știu. Mi-a luat hainele. S-a dus pe acolo.
De ce a durat atâta?
Am o față mare și o lamă mică. Ai vorbit cu Kaplan?
Da.
Bine. Ce a spus?
Vă întâlniți, dar în nici un caz la hotel.
- Vă vedeti afară. - Unde? Când?
- Am notat totul. - Multumesc.
Lei autobuzul care pleacă din Chicago...
către Indianapolis la 2:00 și îi spui șoferului să te lase în stația Prairie, șoseaua 41.
Stația Prairie, șoseaua 41. Bun.
E la o oră și jumătate de Chicago.
Bine, închiriez o mașină.
Nu, dl Kaplan a spus cu autobuzul. Vrea să fie sigur că ești singur.
Bine. Ce fac când ajung acolo?
Așteaptă la marginea drumului. O să vină la 3:30.
- Cum o să-l recunosc? - Te știe el.
Ai apărut și în ziarele din Chicago.
Ți-ai potrivit ceasul pe ora centrală?
Da, mulțumesc.
Ce e?
Ce să fie?
Da, pari... Nu știu. Pari stresată.
Fugi, până nu termină poliția însotitorii de tren.
O să ne mai vedem, nu?
Cândva, sunt sigură.
N-am avut ocazia să-ti multumesc cum se cuvine.
- Te rog, du-te! - Dar unde te voi găsi?
Trebuie să-mi iau bagajele.
Da. Astea sunt actele pentru valizele mari.
Stai puțin!
Te rog.
Vin.